Gliom. Fibrom. Blastom.
Folk förväntar sig samma behandling: Man ska hitta tumören, göra snitt...
Miranda, vad gör du? Klockan är 04.
Det luktar. Det är nåt som ruttnar.
- Jag känner inget. - Jag känner min son.
Innan han åkte till sin pappa lämnade han en bit mat... nånstans.
Kom. Det är en stor dag i morgon.
Ditt gamla jobb kan du väl göra i sömnen.
- Vill du ha hjälp? - Du känner ju inte ens lukten.
...och sen tar man ut den.
Men man slåss inte mot bara en tumör.
- Du är Jago, använd en vindspark. - Jag tappar fokus när du står där.
Varför är du vaken? Är du orolig över operationen?
Nej. Jag kan inte sova med en gråtande unge i grannsalen.
Och bilderna skrämmer mig.
- Är det nivå sju? - Ja.
Borde inte du sova, innan ni skär upp mig?
Videospel är bra träning. Jag ska visa hur man gör.
Man slåss mot miljarder celler.
- Snyggt. - Jag sa ju det.
Dr Grey?
- Jag skulle väcka er... - Vad händer?
Den har börjat ta form. Kom och kolla!
Det var timme fyra när jag sa: "Det är ju en urinledare."
- Hör ni! - Jag berättar en anekdot.
- Mjölk. - Sa ni det till specialisten?
Han lyssnade inte förrän överläkaren tog till majoritetsregeln.
- Hör ni... - Från luftfarten.
Jag är pilot och du andrepilot. Du tycker jag gör fel.
Du säger till, men jag fortsätter. Om nån mer säger nåt-
- då måste jag vika mig. Vi läkare har också infört det.
- Vad är det, Edwards? - Det är 30 minuter kvar.
Skynda er, ni vill vara med när era liv förändras.
Vill ni följa med? Ni bör röra på er.
Nej, gå du. Men kom tillbaka, du vill nog höra slutet på anekdoten.
Alla vet hur den slutar. Du har redan berättat den!
Du kanske inte ska lyssna på samtal i andras rum, CJ!
Det är inte mitt fel att väggarna är lövtunna!
- Gå ett varv. - Bara om du också gör det!
Hej på er! Jag har resultaten från era kompatibilitetstest.
- Det gick väl bra? Vi kan göra om. - Det gick säkert bra. - Eller hur?
Om jag inte kände er hade jag trott att ni fuskat.
Nittio procent!
- Hon gillar att vinna. - Det är bra.
Jag ska hämta veckans övningar.
Jo... Du?
Det är en sak vi inte har pratat om.
- Vad då? - Vi passar ihop, men är inte jämlika.
Jaha. Jag visste inte om det störde dig.
- Klart det gör! - Då löser vi det.
- Nu? Innan vi gifter oss? - Ja, lösningen är ju enkel.
- Vi har sex. - Vi skaffar ett gemensamt bankkonto.
- Hajen? - Jag har gått en första rond.
- Mrs Ott, med sår i aorta? - Förbättrat EF på 65 %.
- Nathan Glazier, barnet med HLHS? - Låg syremättnad, är på barn-IVA.
- Mr Wu, kärlreparation? - Det finns ingen sån.
- Bra jobbat. Varsågod. - Va?
Du stannade uppe hela natten medan jag sov, så du får kaffe.
Ska ni kolla när dr Grey visar 3D-skrivaren?
Jag kollar sen. Jag vill se barnets värden.
Barn-IVA, om en timme.
- Är det tumören? - Ja. Och här är din matstrupe.
Vi ska ta bort den och ersätta med en bit av kolon.
Min röv ska bli min strupe.
Kolon är tjocktarmen, och vi tar bara en liten bit.
Nästa restaurang du skriver ned kan säga att du snackar ur röven.
Och jag kan säga att maten smakar skit.
Maten kommer inte smaka skit. Och du förstörde Zane's för mig.
De hade alltid för mycket salt.
Så länge det inte blir komplikationer kan du snart börja jobba igen.
- Ge ett till lavemang. - Han har fått ett.
Det var därför jag sa "ett till". Det är kroppens smutsigaste del.
- Får jag ta det efter dr Greys möte? - När du vill, bara tarmen blir ren.
När vi fick en ledig tjänst sålde jag in dig hos styrelsen.
De vill att vi intervjuar dig. Du får träffa dr Torres.
Det här är en ren formalitet.
Och en chans att få veta mer om din tjej.
- Kan du berätta om dr Torres? - Hon är bra. Fast hon är mitt ex.
Hon är säkert ingen mördare. Jag säger till om jag hittar nåt.
Var dig själv. - Hej! Dr Emma Marling.
- Dr Callie Torres. - Trevligt att träffas. Då kör vi.
Dr Avery, jag tar ut mrs Maddox dränage sen.
- Jag gör det. - Jag kan fallet.
Jag gör det ändå hellre själv.
- Har jag missat det? - Nej.
- Har de gjort ett hjärta? - Det är för svårt.
- Urinblåsa? - Vad har ni skrivit ut?
Det berättar jag inte. Ni kommer att häpna.
- Hej, hur gick lämningen? - Bra.
- Hur funkar din nya leksak? - Du får se.
- God morgon! - God morgon.
Grey Sloan Memorial värdesätter innovation.
I dag är föregångaren dr Grey. Vi bör följa henne, testa gränserna-
- föra läkekonsten framåt och hitta nya sätt att förnya oss.
3D-skrivare möjliggör skräddarsydd behandling utifrån individen.
- I stället för att beställa... - Har du sett?
- Skrivaren? Ja. - Nej, killen med ryckningar.
Med patientens celler kan vi motverka avstötning.
Välkomna till den personliga läkekonstens tidevarv.
- En gaffel? - Var det allt?
Hallå? Vi fick skrivaren i går. Vi testar den.
I dag gafflar, i morgon portvener för riktiga människor. Hallå?
- Om din mamma levde... - Hade hon hatat min frisyr.
Hon hade varit stolt. Har jag berättat om min första forskning?
Många gånger. Hur är det, motionerar du nåt?
- Följ mig till hissen. - Förändra läkekonstens framtid.
Du måste motionera.
Ännu en som flyr från tristessens teater.
- Fortsätt framåt, CJ. - Du behöver nya anekdoter.
- Jag kan dina gamla utantill. - De är bra.
Till och med dr Kepner har hört dem. Gå en sväng med mig.
- Jag kan berätta några bra anekdoter. - Gå du. Jag kommer i kapp.
- Håll ihop rocken. Du visar trosorna. - Jag har inga trosor på mig.
- Harvey? - Ja?
- Jag kan hjälpa dig. Det tar 30 min. - Med vad?
- Ryckningen. - Det har inte du med att göra.
- Det är... - En spasm. Jag kan frigöra nerven.
- Det är knappt ett ingrepp. - Vem är du?
Derek Shepherd, en framstående neurokirurg.
- Och du? - Avery, plastik. Jag tittar gärna på.
- Nej. Ursäkta, jag har inte ätit nåt. - Låt bli, så kan jag göra det i dag.
- Har du hört om Mers nya bestick? - Nej, det har jag inte.
Jag skriver ut en levermodell nu.
- Vad roligt. - Ja.
- Vad står på? - Skit i det.
- Tack för att jag fick några skift. - Kul att ha dig här.
- Det är fel. Jag ska vara i sal två. - Jag fick flytta dig till sal tre.
Men jag var inställd på sal två.
Sal tre är identisk. - Kul att ha dig här, Ben.
Vad är det för fel på sal tre? Luktar den konstigt?
Nåt luktar i Tucks rum. Jag ska hitta det.
Mr och mrs Glazier.
Vet ni varför Nathan inte blir bättre?
Er sons vänstra kammare kan inte pumpa blod-
- så vi satte in nåt för att skicka blodet vidare.
- Ja, ett rör. Funkar det inte? - Röret är syntetiskt.
Det medför en risk för avstötning och vi tror Nathan stöter bort röret.
Vi gör ytterligare tester.
- Vad händer om han stöter bort det? - Vi ger läkemedel.
I värsta fall får vi sätta in ett nytt rör.
- Stöter han inte bort det också? - Tänk inte på det nu.
Vi återkommer när vi vet mer.
Ni sa att ni har svaren. Det har ni visst inte.
Och efter UW jobbade du på Cleveland Clinic? Imponerande!
Ja, med Lacy. Mitt fokus var medfödda hjärtfel.
- Men du slutade efter ett år? - Det fanns så mycket i Seattle.
- Jaså? - Mitt privatliv spelade också in.
Jag låg i skilsmässa. Vi jobbade på kliniken båda två.
Det blev ohållbart, så jag flyttade.
Jaha. Jag förstår.
- Och sen flyttade du till Seattle Pres? - Ja. Senaste året som enhetschef.
- Min forskning... - Var det svårt?
Att lämna ditt jobb? Din stad? Din man?
- Jag har försökt väcka honom. - Kom igen, kompis. Du har fått sova.
God morgon, Will!
Min dag började som en mardröm när en clown kom i gryningen-
-och erbjöd mig ett ballongdjur.
- Det är en risk på barnavdelningen. - Ska ni ta ut alla tumörer nu?
- Det känns som så mycket. - Wills cancer är aggressiv.
- Det är allt eller inget. - Vi har en plan, från nummer ett.
Vissa blir lätta, andra inte. Som tumör åtta.
Den sitter djupt i levern. Vi gör vårt bästa.
- Vi fixar det. - Vi ska försöka.
Det är som att ta sig förbi nivå sex. Vi måste arbeta mycket exakt.
- Vi ska äta pillren och döda spökena. - Hon spelar inte tv-spel.
Vi ses i operationssalen.
- Vad gör du här? - Jag bytte med Knox.
Ben Warren. Har vi träffats?
Jo, jag var på ert bröllop. Jag gav er pizzastenen.
- Har vi en pizzasten? - Ja, det är en rund sten i lera.
- Det är min standardgåva. - Jag brukar använda bakplåtspapper.
Du är inte steril. Din hand gled för långt ned.
- Tvätta dig. - Jag rörde inte...
Det gjorde den. Tror du jag ljuger? Gå och tvätta dig.
Miranda? Vill du ta en paus?
Jag behöver tyst i salen, så vi kan börja.
Skalpell.
EMG bekräftade vår teori, så vi ska göra några tester.
Hur vet jag att det kommer att funka? Jag har provat många saker redan.
- Du säljer väl mer än 3D-skrivare? - Ja, färgpatroner.
Du är den framtida läkekonstens ansikte. Ska det ansiktet rycka?
- Det kommer funka! - Lyssna på honom.
- En snubbe i badrock? - Dr Richard Webber. Deras lärare.
Dr Avery? Ni ville ta mrs Maddox, men jag har tid nu.
Nej, jag fixar det sen.
Murphy! Kom! Du hörde aldrig slutet på anekdoten.
Jag åker hem till honom. Vi äter, pratar, ser på tv...
Vi pussas, gör lite annat... Sen slutar vi och jag åker hem.
Det är jobbigt, för jag vet vad jag avstår från.
- Vad ska jag göra? - Vad undrar du?
Hur ska jag stå emot?
Minns du när du flörtade med Murphy, men inte gick vidare?
Ja... Jag gick vidare.
- Har ni haft sex? - Ja. Det var underbart!
Det är... Jag måste gå nu.
- Klart för tumör ett. - Det går ju strålande. En avklarad.
Fjorton kvar. Han fick inte diagnos förrän i stadium IV.
Typisk tonåring. Han ville inte be om hjälp.
Nu är buken fylld med tumörer.
Han är en typisk tonåring och kan hämta sig.
- Han är stark, och vad bättre är... - Vad då?
Hans läkare är i läkekonstens framkant.
Gör en sked nästa gång, så når vi tumör två.
- Det är en levermodell. - Det är en bit plast.
Kan den göra mat eller bara bestick?
- När blir den klar? - Om 10-12 timmar.
- Vi räddar liv. Bara Gud är snabbare. - När ska ni göra nåt funktionellt?
- Som ett kärl? - Eller mat!
Här! Nedbrytbara polymerer.
- Vad letar du efter? - Inget. Det är intressant, bara.
Vad gör du en typisk lördag?
Jag vet att de nya får jobba mest. Det gör inget.
Nej, jag undrade... hur du roar dig. Vad är balsam för din själ?
Jag läser, lagar mat och ser på film.
Jag har en blandras, Lila.
- Inga barn från ditt förra äktenskap? - Mitt "förra"?
Nej, jag undrar bara om du vill ha barn i framtiden.
Man får nog inte fråga det under en anställningsintervju.
Nej, så klart inte. Glöm att jag frågade det.
Jag har inte tänkt på saken.
Men om, eller när, tänker jag mig två döttrar.
Jag vet att de är jobbiga i tonåren, men... jag hade systrar.
- Så fint. - Ja.
- Jag hade bara några frågor till. - Ännu mer?
- Hej! Hur går det? - Jättebra.
(Jag älskar henne!)
- Ja, vi gör framsteg. - Bra.
I Japan gör de rör fyllda med patientens celler.
- Ingen risk för avstötning. - Heja Japan!
Kan inte vi göra det åt Nathan med 3D-skrivaren?
- Då slipper han fler ingrepp. - Visst, men forskningen...
Jag har tänkt på det. Här är de japanska studierna.
- Vi behöver många röntgenbilder. - Det är fixat.
- Jag har bokat skiktröntgen och MRT. - Det är för nydanande.
Myndigheterna måste godkänna. Sånt tar tid, vilket Nathan inte har.
Om jag kontaktar myndigheterna, överväger ni det då?
Visst.
- Kan vi talas vid? - Hej. Ja, visst.
Jag vill att vår bröllopsnatt blir underbar.
- Och första gången blir... - Saken är att det blir första gången.
- För mig. - Jag vill att det blir rätt.
Innan vi har sex vill jag att vi lovar varann trohet inför Gud.
- April... Jag älskar dig. - Ja.
Jag kommer alltid att älska dig, och jag tror att Gud vet det.
Jag tror Han vet vad vi känner.
- Eller Hon. - Eller Hon.
Pastor Drew sa att vi ska stötta varann.
- Om det är så viktigt för dig... - Det är väldigt viktigt för mig.
Okej.
- Menar du det? - Ja.
Sammanväxterna sitter fast i tarmen, så var försiktig.
- Jag tror jag börjar tränga fram. - Akta!
Om du skär i tarmen blir det läckage i hela bukhålan.
Låt mig göra det.
- Dr Bailey! - Jag måste känna vävnaden.
Dr Bailey! Det läcker!
Jag rengör...
- Dr Bailey! Dr Bailey! - Miranda?
- Dr Bailey? - Miranda!
Rengör, nu!
Hela buken ska rengöras. Har du gjort det?
- Flera gånger. Jag ser ingen smuts. - Vi måste sy ihop honom.
- Hålet kan orsaka sepsis. - Hans värden är stabila.
- Vi har anastomoserna kvar. - En sak i taget.
Först tar vi hålet, sen nästa steg.
Det är en rutinkomplikation. Allt är under kontroll.
Vi klarar det. Gör du det, Miranda?
Suturtråd.
- Hej! - Hej.
- Är alla material biokompatibla? - Nej.
Vad händer om man pausar och skriver ut nåt annat?
Man får en bit skräp.
Sen måste dr Grey börja om och hamnar en dag efter schemat.
Hon skulle mörda mig.
Fint.
Kotartären är buktig och trycker på ansiktsnerven.
Det är därför han rycker.
- Vill du göra dekompressionen? - Så klart!
Dr Avery, akuten har en patient med sår i ansiktet.
- Ska jag suturera? - Nej.
- Jag klarar av det. - Jag kommer om en timme. Tack.
- Murphy är inte dålig. - Jag vet. Men jag är bättre.
Kan jag få en kompress? Tack.
Sätt den till vänster, pucko.
- Va? - Är du sinnessvag? Till vänster!
- Det är sånt Mark Sloan brukade säga. - Jaha, är vi nostalgiska?
Jag övertalade honom att utbilda dig. Nu ska du utbilda de yngre.
- Lämna över nycklarna. - Knappast.
Snart är de arton och har egna bilar. Vi borde utbilda dem först.
- Jag fäster med fibrin. - Det behövs mer, rövhatt.
- Jag har fattat. - Jag vet, men det var kul.
- Där är hon, nummer åtta. - Mitt i levern.
- Vi hoppar över den. - Varför det?
- Vi tar den sen. - Vi borde följa planen.
Alex, om vi tar ut de andra kommer vi åt bättre.
Den är svårast. Om vi inte får den kan vi skippa resten.
Jag hör vad du säger, men nu bestämmer jag.
Vi tar nummer nio.
- Dr Yang! - Nathan avstöter verkligen röret.
Jag har talat med myndigheterna och behöver bara er underskrift.
- Ross, vi gör det inte. - Ni lovade att överväga det.
Det finns andra, säkrare alternativ, som att ge mer steroider...
Nej! Inget alternativ är lika bra.
- Jag har all data. Vi har skrivaren. - Ross.
Det är inte vår skrivare. Dr Grey använder den just nu.
Vi kan inte göra det. Jag beklagar.
Sen steker jag dem på båda sidor, tills de blir brynta.
- Och? - Och så gör jag mina köttbullar.
- Det var ett recept, ingen anekdot! - Du höll åtminstone mun en stund.
Och det är användbart.
Dessutom är det bättre än att du pratar om...
CJ?
CJ? CJ!
- CJ! - Jag behöver hjälp! - Dr Webber?
- Jag kan ta över. - Hämta akutvagn.
- Ge mig epinefrin och amiodaron. - Okej.
Kom igen, CJ.
- Callie gillade dig. - Hon var trevlig, men noggrann.
- Hur länge har ni varit skilda? - Jag tror inte vi är det.
- Vi har separerat. - Ja, du har ringen på dig.
- Men ni träffar tydligen andra. - Ja, det gör vi.
Förlåt, det var privat. Jag hade just en mycket intim anställningsintervju.
Jag är inte van vid det. Så funkar inte Seattle Pres.
Kom hit då, för här är vi för intima till vardags.
Jag isolerar kärlen och tar ut tumören.
- Jag klarar det. - Vi borde nog avbryta.
- Om vi inte tar ut tumören dör han. - Du kommer bli tvungen att ta levern.
- Dr Grey, jag ville visa modellen. - Inte nu!
Edwards, vi behöver din hjälp.
Alex, han är femton. Vi måste vara aggressiva. - Klämma.
- Är rekonstruktionen klar? - Ja.
- Ben, metylenblått. - Visst.
- Wilson, om det blir blått... - ...har vi läckage. Jag är med.
- Inget blått. - Bra jobbat.
Vi gör ett bubbeltest också.
- Behövs båda? - Vi måste veta att det inte läcker.
Om det finns en spricka kan bakterier läcka ut-
- och hamna var som helst, vilket kan vara dödligt.
- Är det vad du vill? - Nej.
Ett bubbeltest går fort.
Wilson, medan jag sprutar in luft häller du saltlösning över bröstet.
Inga bubblor. Ska vi avsluta?
Vi avslutar inte. Det är läckage. Jag ser en liten bubbla.
- Vi lappar över hålet. - Jag ser ingen bubbla.
Dr Warren?
Jag satt inte i en bra vinkel, men jag litar på dr Bailey.
Det skadar inte att lappa.
Vi suturerar fast en muskelflik. Sug. - Sax.
- Allt väl, Harvey? - Jag väntar på ryckningen.
- Det har ryckt i tjugo år. - Vänta du, men det har slutat.
- Vi fixade det. - Tack.
- Tar ni såret eller mrs Maddox först? - Båda.
(Idiot.)
Okej, jag tar mrs Maddox så får du ta såret.
- Vet du vad? Du kan ta båda. - Jag ska inte göra er besviken.
- Hur är det? - Jag är utmattad.
- Ni borde ha låtit mig ta över. - Nej, det är... en bra utmattning.
Jag har legat här och gått upp i gamla minnen.
Jag har försökt känna mig som mig själv igen.
Nu vill jag vara mig själv igen.
Jag är redo att komma på fötter och vara läkaren jag var förr.
Jag tappade bort mig själv, Kepner.
Nu är jag redo att hitta mig själv.
Han har hjärtsvikt. EF sjunker dramatiskt.
Det är sjukhusets skrivare. Man ska ta det patienten behöver.
Vi kan inte det. Inte den här gången.
Dr Greys forskning... Det dröjer innan den gagnar några patienter.
Om vi fyller en ram med celler kan vi lösa det här.
- Vi kan rädda barnet i dag. - Jag vet!
Gör i ordning för perikardiocentes och EKG om en timme.
Mer, sluta!
- Jag tar ut loben nu. - Snart tar du hela levern.
Det ordnar sig. Jag avbryter innan jag går för långt.
Du har fått storhetsvansinne.
Alex, jag vill inte fortsätta det här samtalet.
- Ska du spela översittare? - Använd majoritetsregeln.
Om två läkare är överens kan de tvinga en tredje att avbryta.
Okej, visst. - Dr Edwards, vi tvingar dr Karev att låta mig avsluta.
Nej, jag ber dig att avbryta, Mer. - Edwards?
Dr Grey, ni är otrolig och ni gjorde en fin gaffel.
Jag var glad att delta, men nu går ni för långt.
Jag håller med dr Karev.
Dr Karev, ni kan avsluta.
Robbins sa att alla gillar dig.
Jag kan inte jobba här. Alla här är oerhört trevliga-
- och överdrivet vänliga. Lite väl nyfikna, men trevliga.
Men de är dina vänner. De älskar dig och bryr sig om dig.
De kommer alltid att ta ditt parti.
Jag jobbade med min man.
När vårt äktenskap sprack...
Om nåt händer, om vi gör slut, då väljer de dig.
De skulle vilja förstöra mig.
Jag skulle bli bitchen som krossade ditt hjärta.
Har du tänkt krossa mitt hjärta?
- Nej. Men... - Gör det, då. Ta tjänsten!
Jag kan inte, Owen. Jag kan inte ta den risken.
Du? Gör det inte, du heller.
- Vad då? - Krossa mitt hjärta.
Vad betyder det? Ännu ett ingrepp? Mer cellgift och strålterapi?
- Fler dagar på barnavdelningen. - Ja, det suger.
Medan du är här hämtar vi lite grejer hemifrån.
Vi kan utöka besökstiderna för dina vänner.
Och jag ska se till...
...att ingen kommer hit innan elva. Inga fler barngrejer. Okej?
Okej.
Förlåt, men det var rätt beslut.
- Jag kunde ha fått ut tumören. - Nej.
- Mer, det gäller min patient. - Jag pratar om min patient nu.
Jag behöver skrivaren. Den tillhör sjukhuset.
- Jag köpte den för min forskning. - Och det är viktig forskning.
Men ändå forskning. Jag kan rädda ett liv.
Jag kan inte avbryta nu.
En gaffel gör inte min forskning till ett skämt.
Det har ingen sagt! Jag kan skriva ut en ram och göra ett biologiskt rör.
- Sånt gör ingen. - Jo, i Japan.
- Med godkännande... - Jag hinner inte bråka.
- Ansök om skrivartid. - Det är bråttom.
Skynda på, då.
Var det grejen? Yang kallade dig usel och nu har du nåt att bevisa.
- Det handlar inte om det! - Och patienten får lida.
Behöver du beröm? Du är bra, men Yang hade rätt.
Du var en usel läkare i dag.
Torres!
Kom, vi går en sväng.
- Ni ser bättre ut. - Jag mår bättre.
- Hörde du att jag räddade min granne? - Var det ni?
Jag ska berätta allt.
- Hej. - Hej! Kom in.
- Jag älskar dig, Matthew. - Jag älskar dig också.
Jag förlorade mig själv i fjol och kämpade för att hitta tillbaka.
Att jag syndade... Det är inte utan betydelse för mig.
Det känns så bra att vara mig själv-
- och ha hittat nån med samma tro. Jag älskar dig.
Jag respekterar dig för mycket för att låta dig släppa det.
Det blir ändå första gången för mig. Första gången med dig.
Det kommer att bli underbart.
Om vi har sex nu kommer du att ha brutit ett löfte-
-och jag vet hur det känns.
Så... då väntar vi.
Vi väntar.
Vi kan luta oss mot varann för att få stöd.
Vi kanske inte ska luta bokstavligen.
- Ska du komma hit? - Ja. En minut, bara.
Hur slår man oddsen när de är en på miljarden?
Jag förändrade vår plan. Det lär ta tid att göra upp en ny-
- men jag är glad att jag är här. Nåt är uppenbarligen fel.
Du rotar i lådorna och drar i dina fingrar.
Du behöver hjälp. Det som hände i dag...
Vi vet båda två att det inte fanns nån bubbla.
Det fanns nåt som luktade. Gamla äppelskivor.
Med jordnötssmör på, tror jag. De låg i Tucks fotbollsväska-
- och han har inte spelat fotboll på flera veckor.
- Miranda... - Allt är bara bra.
Man står stadig, pressar sig bortom alla rimliga gränser...
- ...och ger aldrig upp. - Hej!
- Hur gick operationen? - Jag hade fått ut åttan. Tror du mig?
Ja. Annars hade du inte sagt så.
Gläder det dig att jag förändrat 3D-skrivarens ansikte?
Nej, jag lär sakna ryckningen.
- Vet du vad det är? - En gaffel.
Nej, det är framtiden. Gå och titta till levermodellen.
Men sanningen är...
Vad fan gör ni?
...att hur hårt man än anstränger sig...
...och kämpar för att behålla kontrollen...
...är situationen den...
...att man är i underläge.